KUIDAS RAVIDA BOAD?
Boa!
Mis sa arvad, kui palju pähkleid on vaja korjata,
et saaks terve kuhja? - Ei tea.
Ilmselt palju.
Aga kui palju on palju? - Palju, see on palju.
Ei, ei, ei! Proovime siiski selgusele jõuda.
Kas kümme on kuhi? - Jah, kümme on kuhi.
Aga kaks? - Kaks on vähe.
Mis kuhi see niisugune on, kui seal on ainult kaks pähklit?!
Kaks ei ole kuhi. - Aga kolm pähklit?
Kolm? Kolm ei ole ka kuhi. Ei, see pole kuhi.
Aga üheksa? - Üheksa, see on kuhi.
Aga kuus pähklit?
Ei... seda et... sa ajasid mu täitsa segadusse.
Ma tean ainult, et kuhi, see on palju.
Aga kui on vähe, siis pole see kuhi. Ja rohkem ei tea ma midagi.
Vähe - see on siis, kui oled kõik ära söönud ja tahaks veel.
Aga palju on siis, kui enam ei taha.
Kas sa ei tea, kus on boa?
Ei tea. Ma pole teda veel tervitanud.
Ma hüüan teda, aga ta ei reageeri.
Imelik, ta on tavaliselt nii reageeriv.
Boa! Bo..!
Ah, siin sa oledki, lamad!?
Noh, laman, laman. - Aga miks sa lamad?
Sa ilmselt tunned ennast halvasti. Jah?
Noh...
Sa ohkad. Oled haigeks jäänud.
Kus sul valutab? Ilmselt valutab sul pea ja saba.
Ja kõik ülejäänu.
Ainult ära muretse, ära muretse.
Varsti saad terveks ja saad jälle käia. - No ei!
Ma ei saa kunagi käia, mitte kunagi.
Mis sa nüüd! Mis sa nüüd! Ma kohe... kohe.
Ruttu nüüd, ruttu! Boa on väga haige. On vaja midagi teha!
Midagi on vaja teha. - Tasa! Haige vajab rahu.
Ma olen millegipärast kurb, mu sõbrad. Kurb.
Ära närveeri!
Ära muretse, ära muretse, kõik saab korda.
Kindlasti mõtleme me midagi välja.
Aga minu sõbrad...
Sulle on rääkimine kahjulik. - Väga kahjulik.
Võib-olla ta kuumenes päikese käes üle.
Siis on vaja viia ta varju.
Aga võib-olla on ta külma saanud?
Siis on tarvis tuua ta päikese kätte.
Ikkagi kuumenes üle. - Ei, külmetas.
Kuumenes! - Külmetas!
Kes kuumenes? Kes külmetas?
Sina. - Mina?
Sina.
Aga kunas? - Hiljuti.
Aga miks ma seda ei märganud? - Märkasid.
Ja ütlesid pärdikule, et sa mitte kunagi ei saa käia.
Õigus. - Näete, ma ju ütlesin!
Ma ei saa mitte kunagi käia, kuna ma üldse ei käi.
Ma rooman.
Tähendab, et sa ei ole haige. - Ma olen terve.
Miks sa siis lamad ja ei reageeri? Ah? Miks sa ütlesid, et oled kurb?
Ma olin kurb, sest ma mõtlesin.
Mõtlesin, et kui kahju, et me üksteist tunneme.
Kuidas? Kas sul pole siis meiega huvitav?
Mis te nüüd, mis te nüüd, mu sõbrad.
Ma tahtsin öelda,
et küll oleks tore meil jälle tuttavaks saada.
Jälle? - No jah, jälle!
Ma meeleldi tutvuks sinuga, pärdik.
Ja sinuga, elevandipoeg, ja sinuga, papagoi.
Ja minagi, meeleldi!
Ja mina. - Aga me oleme juba tuttavad.
Aga võtame kätte ja tutvume uuesti. Papagoi.
Pärdik.
Elevandipoeg.
Ja mina olen boa.
Hurraa! Saame tuttavaks!
Jutustas Pastella